Ty vraždy se staly na silnici u řeky Omi
a taky na nedaleké lesní cestě.
INSPIROVÁNO SKUTEČNÝMI UDÁLOSTMI
Sachiko Ota byla nalezena zastřelená
v autě zaparkovaném na silnici.
Masový vrah je stále na útěku.
Většina vražd
se stala v lese.
Místní obyvatelé stále žijí ve strachu.
Kamarád oběti, Takeshi Suzuki, byl také nalezen
dvakrát postřelen a zabit vedle auta.
DÍVČÍ ŠKOLA TOKIO 1988 TAEKO MIZUSHIMA
Prosím, pane.
Poslyšte.
Jsem scénárista.
Opravdu?
Víte, jaký je to pocit, někoho zabít?
Ne, to nevím.
Říkají, že to je jako když muž přijde o panictví.
Nic to není. Je po všem, než se nadějete.
ÚVOD
Tokio je...
Protože Tokio je Tokio a Tokio je Tokio.
Koukněte na něj.
To-to-to-to...
Tokio!
Hele, jsi zajímavý. Odkud jsi?
Z prefektury Aichi.
Aichi? Jsi z Nagoye?
Z města jménem Toyokawa.
- Tam bych rád jel. - Ano.
Víš co?
Já zrovna přijel do Tokia!
Tokio!
Ano! Tokio!
Hele, Tokio má vše.
Chlast, baby, drogy, kluby.
Cokoli, po čem toužíš.
- Pojď s námi! - Dobře.
- Sem? - Ano.
Super, ne? Pojď dál.
Teď jsi jeden z nás.
Tady se natáčely filmy.
Můžeme tu točit filmy.
Pojď sem.
- A jak se jmenuješ? - Jsem Shin.
Tak jo, Shine!
Pojď dál.
Ohromný, co?
Můžeš tu s těmi věcmi dělat, co chceš.
- Super, co? - Super.
Děláme indie film.
Co?
Vyhrajeme hlavní cenu na filmovém festivalu Pia a budeme režiséři.
„Filmový festival Pia“?
Naučím tě něco o filmech...
Když jsem poprvé potkal Jaye, inspirovalo mě, co říkal.
Filmový festival Pia?
Je to každoroční filmový festival.
Indie filmaři tam posílají své filmy.
Když vyhraješ hlavní cenu, jsi režisérem raz, dva.
Režisérem?
Proslulým režisérem. Chápeš, Fukami?
Ve filmech můžeš cokoli.
Můžeš udělat film o bombardování tokijského nádraží.
Nebo o šukání holek po celém světě.
Nebo střílení z kulometu. Všechno je legální.
Ve filmech jsi naprosto svobodný.
- Super. - Na, chyť tu kameru.
- Zkus natáčet. - Ne. Počkej.
Na co tam koukáš?
Co? Na pornáč.
Jsi panic?
- Opravdu jsi? - Ano, jsem.
Chudák!
Možná, ale...
Můžeme to napravit.
Co? Vážně?
Jsi vzrušený?
Dlouho jsme se neviděli. Sluší ti to, jako vždy.
Mám na tebe prosbu.
Co?
Promluvíme si uvnitř?
- Co je to? - Plakát hry, kterou plánujeme.
Romeo a Julie.
Ale oba jsou holky.
Koukni na ty kozičky. Jako ze sci-fi s Jane Fonda.
Barbarella!
Trochu Shuji Terayama. Jak avantgardní.
Možná by to o tom řekli.
- Školní festivale, tady jsme! - Školní festivale, tady jsme!
Co se děje?
Je to k popukání.
Co je tak vtipné?
Nic, jen vzpomínám.
Hele, poslouchej...
Mám na tebe prosbu.
- Co? - Posaď se.
Dobře.
Tenhle kluk je furt panic.
- A? - A...
Nevadilo by ti to?
V žádným případě.
A nevíš o někom? Nějakou čistou.
O jedné vím.
Je to samotářka.
Chci, aby hrála v mém příštím představení.
Ještě jednou, ať to stojí cokoli.
Chci, aby ses jí dostal pod kůži.
- Ano? - Dobrý den. Je Mitsuko doma?
Můj bože.
Taeko? Taeko, jsi to ty?
Je to tak dlouho.
Kolik už to je let?
Je tu Mitsuko?
Mitsuko.
Mitsuko, jsi vzhůru?
- Mitsuko! - Mitsuko!
Ahoj, Mitsuko!
- Mitsuko! - Mitsuko!
Co se děje?
Ahoj.
Dlouho jsme se neviděly.
Máš dobrý sex?
Už je to tak dávno.
Tys hodně zhubla?
Vypadá to tak?
Asi ne.
Jen maličko.
- Jsem shnilá ryba. - Co?
Romeo! To je Romeo!
- Mitsuko, co se děje? - Je zbrocená krví!
- Zbrocená krví! - Jsi v pořádku?
- Mitsuko. - Mitsuko.
Myslím, že bys nešla víc do minulosti, Mitsuko.
Všechno je, jak bylo.
Pořád tu máš Eiko, ne?
Je tu ještě Romeo?
- Ne. - Ona je, ne?
- Ne. - Je tu!
Co?
O čem to mluvíš?
Uděláš si jizvu a posuneš se dál.
To je hluboké, Taeko.
Romeo.
Tetování nejsou jizvy.
Ale vzpomínky jsou jizvy života.
To je dobrý, Shine.
Uděláš si jizvu a posuneš se dál!
Mitsuko, musíš si udělat jizvu a posunout se dál!
Není na čase, abys přestala být princezna?
Představím ti tohohle.
Jmenuju se Shin.
Založila jsem novou divadelní společnost.
Chci, abys zase hrála Julii.
Ale tentokrát budeš Nancy ze Sida a Nancy.
Chci, aby ses uvolnila!
Už jsi měla kluka?
Víš, já se změnila.
- Nejsem panna. Jsem kurva. - O čem to mluvíš?
Už jsi s někým spala?
Nech mě být.
Myslím...
že ještě nikdy...
neměla kluka.
Ale no tak.
Kolik ti je?
Je mi jen 25.
Už 25.
Mitsuko, není to o „jen“ nebo „už“.
Tady to je šílený.
Co tím chceš říct?
Spím s někým jiným každou noc.
Je mi z tohohle pokoje na blití.
Možná jsem zoufalá,
ale ty ani pořádně nežiješ.
Já s tím bojovala už od tehdy.
Do háje s panenstvím!
Já jsem taky panic.
Co?
Nemám žádné zkušenosti.
Panna a panic se můžou sblížit.
Zapomeň na to, pojďme.
Mitsuko, už to prostě udělej!
Nemůžu! Prostě nemůžu!
Mysli na to divadlo.
Hrajme zase spolu.
Pojďme.
Já vám přinesla čaj.
- Promiňte, něco do toho vlezlo. - Děkuju.
Takoví podivíni. A dělali takový rachot.
To nic. Taeko byla vždycky taková.
ROMEO A JULIE
Opouštíš mne tak nespokojeného?
Jakého spokojení žádáš teď?
Za lásku mou slib věrné
lásky tvé.
K čemu, drahá?
Já slyším venku hluk.
Drahý Monteku, buď věren.
Počkej jen maličko, hned opět přijdu.
O noci blažená!
Mám ale strach, poněvadž noc jest, že je to jen sen.
Taeko, můžu s tebou mluvit?
Později.
Ó Romeo, Romeo! Proč jsi Romeo!
Julie.
Za lásku mou slib věrné
lásky mé.
Ten jsem ti dala prvé než jsi prosil.
Ty stůj tam
a Romeo přijde odsud.
A tady se budete bavit.
- To je super! - Myslím, že to půjde.
Je to známá scéna, že?
- To je skvělé! - Julie! Romeo tě volá.
Tak běž!
- Líbíš se mi. - Co?
Julie, miluju tě.
Jsem Mitsuko Ozawa, ne Julie.
Byla to tvoje první?
Byla to tvoje první pusa?
Ano.
Jsi v dívčí škole a nikdy jsi nepolíbila holku?
- Mitsuko. - Taeko.
- Romeo. - Jsem Romeo. Romeo, říkám.
Romea hraje Eiko.
Jsem Eiko. Ach, Eiko!
Jsi Romeo.
- Promiňte, že jdeme pozdě! - Začneme.
Školní festival už tu skoro bude!
Brzo! Až moc brzo!
Musíme se připravit.
Lesbická verze Romea a Julie, jak extrémní!
Až moc extrémní.
Tohle je dívčí škola. Zamilujme se do holek.
ROMEO A JULIE
Hele, školní festival bude každou chvíli.
Zajistíme, aby náš Romeo a Julie měl velký úspěch!
- Dobře! - Dobře!
ROMEO A JULIE
Pochopilas to, Mitsuko?
Ano.
Jdeme na to!
- Ano! - Ano!
Naše školní dny
jsou nyní sečtené.
Všechny ty dny,
vzpomínky nádherné...
Ti spolužáci,
které už neuvidím...
Ty roky a měsíce
utekly jako voda.
A nyní je čas jít...
- Mitsuko. - Co se děje?
Co myslíš, že děláme?
Masáž nohou?
Ne, hlupáčku.
Ne?
Ne.
Měsíční svit v bílém lese...
Na všech těch stromech
líhnou se cikády
ze svých kukel.
Ach, ach...
A tak,
jak se mi myšlenky honí hlavou,
moje tělo dosáhlo konečné fáze
přeměny.
Měsíční svit...
Ve zmrzlém lese
saju mízu.
Jsem hmyzí žena...
- Zatím ahoj. - Měj se.
Ano.
Zatím ahoj.
- Zatím. - Zatím.
Jsem doma.
Proč jdeš tak pozdě?
- Mitsuko! - Mitsuko!
Mitsuko!
Hej! Mitsuko!
Tři slova, Romeo, a pak dobrou noc.
Je-li tvé lásky touha poctivá,
manželství cíl tvůj...
Hej! Otevři dveře!
- ...dej mi zejtra vědět. - Mitsuko!
Dám ti vědět, kde a kdy
uděláme ten obřad.
- Otevři ty dveře! - K nohám ti dávám své bohatství
a následuji tě po celém světě.
Je Mitsuko doma?
Ty jsi jedna z těch potížistek!
Mitsuko! Stala se nehoda!
Rychle! Pojď se mnou!
Julie.
Drž se.
Sbohem.
Haló?
No, já jsem...
Z dřívějška?
- Co? Dřívějška? - Prosím?
Jsem Murata, bratranec jedné ze spolužaček Mitsuko.
Omlouvám se. Nějací mladíci tu předtím byli.
Myslela jsem, že jste jeden z nich.
Aha, je tam Mitsuko?
Romeo...
- Romeo... - Mitsuko!
Volá ti nějaký kamarád ze školy.
Dobře.
Někdo jménem Murata.
- Murata? - Ano.
Haló?
Mitsuko? Tady Murata.
Murata? Já chodila do dívčí školy, víš.
- Znáš Kaoru Nakagawu? - Pamatuju si Kaoru.
Tak já jsem bratranec Kaoru.
Každopádně, chci ti vrátit tvých 50 jenů.
- Padesát jenů? - Ano.
Byli jsme s Kaoru v obchodě se sladkostmi
a mně chybělo 50 jenů a tys byla tak milá.
Půjčilas mi 50 jenů, i když jsem o 15 let starší.
Prší.
Je tohle jeden ze vtípků Jaye?
Neprovokuj mě...
jen proto, že jsem panna.
„Panna“? Jak to myslíš?
Můžu žít bez toho, abych spala s muži.
Jayi!
Jsem Murata.
Moje celé jméno je Joe Murata.
Opravdu si mě nepamatuješ? To je škoda.
Ale opravdu chci vrátit těch 50 jenů, co jsi mi půjčila.
Můžu ti je vrátit?
Možná ti přijde, že 50 jenů nic není, ale pro mě to je milá vzpomínka.
Mohlo by to být i 5 milionů, 50 nebo 500 milionů.
Rád bych ti dal 500 milionů. Jen tě chci vidět.
Chci ti vrátit těch 50 jenů, co mi připadá jak 500 milionů.
Mimochodem, když jsem absolvoval Harvard summa cum laude,
byl jsem nejlepší ve třídě na MIT,
a teď dělám kariéru v Hollywoodu a na Wall Street.
Nepotřebuju tvých 50 jenů.
Nech mě ti je vrátit.
Ne, díky.
Máš přítele?
Nepotřebuju ho.
Nech mě ti to vrátit. Odpověz.
Fajn!
Nemám přítele. Vezmu si tvých 50 jenů.
Co po páté večer v parku Hinomaru?
Dobře.
Padesát jenů, že?
Děkuju!
MITSUKO OZAWA TAEKO MIZUSHIMA
Říká, že mi chce vrátit těch 50 jenů,
co jsem mu půjčila před sedmi lety.
Co si o tom myslíš?
No, když na tom trvá,
proč si je od něj nevzít? Vychodil Harvard.
No tak!
Ano!
Ahoj, promiň, že jdu pozdě.
No...
Pan Murata?
Ano, jsem Joe Murata.
Pamatuješ si mě?
Ne. Promiňte.
To mi došlo.
Předtím jsem nijak nevynikal. Byl jsem jen průměrnej kluk.
Omlouvám se za to, co jsem řekla.
O tom, že jsi panna?
Omlouvám se. Neměla jsem to říkat.
Nikdy nic nepřikrášluju, víš. Říkám, co si myslím,
takže mě lidi často nechápou. Netrap se, buď šťastná.
Vážně si těch 50 jenů nepamatuju.
Ne 50 jenů.
Pro mě to byla jako 500 milionů.
Vezmi si to.
Tenhle písek je ze soukromé pláže na Havaji.
Půjčil jsem si ho, jen na dnešek.
Vážně?
Padesáti-jenová mince váží víc než 500 milionů jenů.
Omlouvám se, opravdu si to nepamatuju.
Koukejte na ni.
Úžasný!
Ta panna už ulovila chlapa.
- To mě baví! - Mě taky!
No, pojďme je točit.
Proč jsi mě opustila?
Nechala jsi mě samotnou.
- Kde je moje ročenka? - Já nevím.
To jsme my. Chceme si půjčit váš monitor a podívat se na to, co jsme točili.
- Jsem doma. - Hned tam budu.
Jsi doma nějak brzo.
Na univerzitě byla stávka
- a zrušili nám hodiny. - Vážně?
Schůze fakulty byla zrušena, tak jsem musel jít domů.
Tolik nepokojů.
No, je to jen kultura školy.
- Kde je Mitsuko? - Ve svém pokoji.
Dneska se potkala s někým, koho znala na střední.
- A? - Poslouchej, drahý.
Pokud to je milý muž...
Je to muž? Je důvěryhodný?
Nerozčiluj se. Počkáme a uvidíme.
Jaký je?
Vím, že chceš zetě,
ale přestaneš ji už nutit chodit na všechna ta rande naslepo?
Sklapni!
Mitsuko!
Tys šla na rande?
Jen jsme se potkali, protože mi chtěl vrátit peníze.
Hele, ty máš být doma v devět.
Koukej mu to říct!
Buď bude po mém, nebo se už neuvidíte.
Drahý, prosím! To stačí.
Drahý.
To vypadá dobře. Skvělý záběr.
Začněme natáčet opravdový příběh.
S tímhle nikdy nevyhrajeme
- na filmovém festivalu Pia. - Pravda.
Podíváme se na to.
- Hele, to je Mitsuko. - Mitsuko.
A záhadný muž.
- Vypadá namyšleně. - To teda.
Počkat, tenhle muž...
Co? Co se děje?
Já ho znám.
- Ten chlap je nebezpečnej. - „Nebezpečnej“?
- Jak to? - Proč?
Vypadá to, že s ním spala.
- Co? To myslíš vážně? - Opravdu?
Poslouchejte!
Řeknu vám všechno...
Devatenáct set devadesát tři.
Byl to nový rok, ale pořád mé staré já.
Ten den začal úplně normálně.
Holka, seš fakt sexy.
- Pojďte šukat, hoši! - Ano!
Moje pitomá sestra mi najednou ráno zavolala
a chtěla se mnou jít na kafe.
Tam to všechno začalo.
Já ti vlastně chci někoho představit.
- Co už. - Víš, já se zasnoubila.
Co? Tak na ně hoď miliardu jenů.
A pak se objevil tenhle chlap.
Je to jen miliarda jenů.
Jmenuju se Joe Murata.
Nedávno jsem se zasnoubil s tvou sestrou.
Absolvoval Harvard summa cum laude
a teď pracuje pro CIA,
takže někdy mluví anglicky.
Je to přísně tajný.
Není to úžasný?
Slyšel jsem, že máš každou chvíli jinýho.
Jsem prostě coura.
Opravdu?
Na tom není nic špatného. Jsi jen člověk.
Příští týden to řeknu mámě a tátovi. Podpoříš nás?
Co?
Jen si odskočím.
Najednou mě políbil.
Zasekla jsem se u Muraty
a zanedlouho se stala jeho milenkou.
- Páni. - A pak,
další den, přišla moje sestra a Murata oznámit mým rodičům,
- že se budou brát. - Vypadá jako fajn chlapík.
Než jsem se nadála, celá naše rodina si Muratu oblíbila.
Už nepíšeš písničky?
Ne, on pořád píše!
Božínku!
- Jsou to úžasné písničky. - Jak milé!
No, Paulu McCartneymu nesahám ani po kotníky.
Drahá madam,
jak se
jmenujete?
Kyoko.
Vaše rodina k vám vzhlíží.
A všichni vás milují.
Hej! Hej!
- Váš manžel vás miluje též. - Ano! Ano! Ano!
A taky Taeko a taky Machiko.
Vy úplně záříte!
- Výjimečná osoba. - Ano! Ano! Ano!
Vy úplně záříte!
Výjimečná osoba.
To bylo neuvěřitelné.
Tohle jsou „Employee Brothers“!
- Děkuji. - Děkuji.
Díky, že jsi to pro mou mámu udělal.
Odskočím si.
Já taky. Půjdu s vámi.
No, on je teda třída.
- Machiko, mám z tebe radost. - Děkuju.
Taky si musím odskočit.
Madam,
od chvíle, co jsem vás poznal, já...
Madam.
Ne, Kyoko. Dovol mi říkat ti Kyoko.
Když jsem tě uviděl, zamiloval jsem se do tebe na první pohled.
Jednoho dne přišly hrozné zprávy.
Kamarád táty mu řekl, že se Murata díval na naše finance.
Víš, co to znamená?
Nejen to, dokonce se díval na finance rodiny mojí mámy.
Už se s ním nikdy neuvidíš.
Hned potom zmizel
a teď si našel Mitsuko.
Hezký! To je dobrej příběh.
Počkej, já vím! Fukami.
- Co? - Udělejme o tom film
pro ten festival.
- Ano! - Shine, ty budeš hrát Muratu.
Jasně.
A potom můžeme Mitsuko říct pravdu o tomhle chlápkovi.
Ty jí chceš fakt říct, že tohle je pravý příběh toho Muraty?
Taeko, chci, abys předstírala, žes na Muratu narazila náhodou.
Najdeš ho, když budeš sledovat Mitsuko.
Hraj, že to je náhoda.
Jdeme na to!
- Školní festival se blíží. - Školní festival se blíží.
- Uděláme, co je v našich silách. - Uděláme, co je v našich silách.
- Školní festival se blíží. - Školní festival se blíží.
- Uděláme, co je v našich silách. - Uděláme, co je v našich silách.
- Školní festival. - Školní festival.
Je to beznadějné.
Nemáme se prostě přidat k Romeovi?
Jako že bychom měly umřít?
Julie.
Představení bylo zrušeno.
Nemůžu se na nic tento rok soustředit.
PŘEDSTAVENÍ BYLO ZRUŠENO
Možná bychom měly umřít.
Elegantně, jako Romeo a Julie.
Jasně. Třeba vypít jed a skočit ze střechy.
Uděláme si z toho hru.
Dáme si prášky na spaní a budeme stát na střeše.
Když neusneme, budeme žít. Když usneme, umřeme spolu.
- Nech ty prášky mně! - Dobře!
- Pojďme! - Pojďme!
LABORATOŘ
- Našla jsem to! - Ticho!
Počkej!
Začíná se mi točit hlava.
Je to příjemné. Jsem ospalá.
Jsem tak ospalá. Tak už usněme.
Jsem tak hrozně ospalá!
Jestli nechceš umřít, tak to vzdej!
- Tak to ne! - Já chci spát!
Nevím, co mám dělat...
- Jsem tak ospalá. - Nevzdám to!
- Jestli přežiju, bude ze mě coura. - Ano!
Mitsuko.
Pojď sem.
Pane Joe Murato,
děkuji vám za posledně.
Moc si vážím toho, že jste na mě myslel,
ale pořád o mně nic nevíte.
Mitsuko!
Sousedka mi řekla, že tě viděla s nějakým klukem.
Kdo jsi?
Jsem Kimura. Chodím na univerzitu v Yamadě.
- Měl jsi sex s Mitsuko? - Prosím?
Ne, nechodím s Mitsuko.
- Je to můj přítel. - A ty jsi kdo?
Je to moje matka.
Neopovažuj se chodit s někým takovým.
- Hej! - Máš na víc.
Moje matka byla ve vzdělávání dost přísná.
Ale když zjistila, že ji můj otec podvádí...
- Nepřemýšlel jsem! Promiň! - ...změnila se.
Nepřemýšlel jsi?
Přesně tak. Mrzí mě to!
Najednou ke mně začala být milá.
Omlouvám se za všechno.
Mitsuko...
Mitsuko, odpusť mi.
Můžu říct dneska něco odvážného?
Jsi krásná osoba.
Ale ještě jsi nezačala žít podle svých instinktů.
Musíš se víc obnažit.
Jak to myslíte?
Někdo tak čistý jako ty
nebude mít sex před svatbou, hádám.
Tím to není.
Jen jsem nepotkala nikoho dobrého.
Pověz mi o tom víc.
Moji rodiče mají jen mě a mou mladší sestru.
Žádný mužský dědic.
Máš sestru?
Ami, jak je?
Dlouho jsme se neviděli.
Kdo je to? Sestřenice?
- Moje starší sestra. - Co?
Je tak nevinná. Používám ji jako příklad toho, jaká nebýt.
Tak proto jsi takový blázen.
Komu říkáš blázen?
Má dost svobodného duch, není jako já.
Moji rodiče chtějí, abych se vdala za někoho, koho by přijali za dědice.
Můj táta mi někdy nosí fotky mužů, se kterými se mám setkat.
Řekni mu, že bych klidně byl jeho dědicem.
Myslím to vážně.
Chci si tě vzít.
- Co to říkáte? - Myslím to vážně.
Vyrostla jsem v dost přísném prostředí...
a pořád můžu být venku jen do deváté, i v tomhle věku.
Tak se budeme řídit tím.
Takže...
Se nemůžu dočkat...
Co to děláte?
- Začneme polibkem. - Ne.
- Polibek. - Přestaňte.
- Prosím, ne. - Já to chci!
Dlouho jsme se neviděli.
Nepůjdeme na hotel?
Vítej doma.
Co se děje? Stalo se něco?
- Nic to není. - Mitsuko? Počkej.
Co mám dělat?
Jsi můj princ?
Tvůj otec mám obavy. Chováš se divně.
Pověz mi, tenhle Murata
- ti ubližuje? - Ne, neubližuje mi.
Tak proč pláčeš?
Protože jsem tak šťastná...
- Děsí mě to. Mami... - Co?
Požádal mě o ruku.
Ale nesmíš to říct otci.
Dobře.
Slyšíš mě? Máme jen tebe a tvou sestru Ami.
Víš, jaká Ami je. Takže naše rodinné bohatství patří tobě.
- Pokud není úctyhodný, opusť ho. - Ne!
- Poslouchej mě! - Ne!
- Mitsuko!
- Poslouchej mě! - Ne!
- Vypadni! - Mitsuko!
Znáš rozdíl mezi dobrým a špatným, ne?
Jsi hodná holka. Vzpamatuj se!
Zvedni to!
Zamysli se nad tím!
- Ano, prosím? - To jsem já.
Omlouvám se za dnešek. Jen jsem byl tak vzrušený.
To nevadí, je to moje chyba.
Ale víš, myslel jsem, že jsi mě odmítla,
tak jsem teď s jinou ženou.
Mitsuko, to jsem já, Taeko. Jsem teď jeho žena.
Ahoj, co to má být? Proč jsi to sakra udělala?
- Nech Mitsuko na pokoji. - O čem to mluvíš?
Jsi moje žena?
Zůstanu s tebou, tak ji nech jít.
Romeo.
Julie.
- Jsem doma. - Drahoušku, Mitsuko se chová divně!
Co se děje? Je u sebe v pokoji?
Mitsuko!
Co to sakra děláš?
- Hej! - Sakra, jak nevděčná jsi?
Mysli na naši pověst! Jsi nejstarší dcera rodiny Ozawa!
Omlouvám se.
- Zavolám sanitku. - Řekni, ať nehoukají.
Nechceme, aby to věděli sousedi!
Hej, Mitsuko.
Jestli se opovážíš ještě jednou, vydědím tě!
Mitsuko, ty jsi do někoho zamilovaná?
Kdo je to?
- Ahoj. - Můžu vám pomoct?
Ty musíš být Ami. Já jsem Joe Murata.
Ale můžeš mi říkat Joe.
Dnes ráno zde byla nalezena další mrtvá žena.
Stejně jako v ostatních případech byla použita střelná zbraň,
které byla nejspíš odcizena policistovi.
Nejsou tu žádné domy, ani obchody,
takže tu nejsou žádní svědci.
Protože v oblasti není hustý provoz, trvalo dlouho, než tělo našli,
a vrah se i nadále skrývá.
ROMEO A JULIE
Vrah je stále na útěku
a motivy vraždy zůstávají neznámé.
Podle vyšetřovatelů...
Jste špatný člověk, pane Murato.
Ne,
jen jsem lovec lásky.
„Lovec“? A co já?
Ty jsi mladá dobrodružka
a poetka lásky.
- To se mi líbí. - Zítra mám vlastně představení.
Co?
Budu pro tebe zpívat, tak chci, abys přišla.
Nebudu tam chybět.
JSEM NAPŮL ROZBITÉ RÁDIO
- Co to má být! - Tohle je šílený!
Tolik holek!
- Možná je ten Murata výjimečný. - Možná, že je!
- To je Mitsuko! - Kde? Přímo tamhle!
Mitsuko!
Táhni, ty couro!
Mitsuko, já ti to vysvětlím!
Jsi špína!
Jsi jenom děvka.
Nejsi kamarádka, nejsi nic!
- Mitsuko! - Táhni, ty sračko.
Drž se dál od mých blízkých!
On ti ublíží, Mitsuko!
Pamatuješ si, cos mi řekla?
Řekla jsi: „Udělej jizvu a posuň se dál.“
Tak se už posuň! Jen děláš jizvy!
Zklamala jsi mě, hloupá Julie.
Romeo by za tebou nikdy nepřišel!
Není to sestra Taeko?
Máš pravdu. Je to ona.
Ani jedna jste to nevzdaly?
Možná jsem sem neměla chodit.
To jsou všechno jeho fanoušci?
Není roztomilá?
- Je škaredá. - Vážně.
- Vypadá jak její matka. - Sklapni!
Možná to jsou všechno jeho holky.
- Taeko, musím se ti omluvit. - Co?
Nedávno Murata hledal tvou ročenku, tak jsem mu ji půjčila.
Co?
DÍVČÍ ŠKOLA TOKIO 1988
Potřebovalas ji?
Co s ním máš?
Co to kurva? A kdo jsi ty?
Kdo jsi?
Uklidněte se, všichni!
Murata je tu!
Je moc brzo na to, abyste takhle šílely.
To je on.
Super!
Je perfektní pro film!
- Shine, můžeš ho hrát! - Co?
Díky všem, že jste přišli na show Joe Muraty!
- Pan Murata! - Pan Murata!
Tak začneme.
Začneme první písní, kterou jsem kdy napsal.
„Čisté srdce“!
„ČISTÉ SRDCE“
Já jsem čistý...
Tak mě radši čistým nazývej.
Ať je to jakkoli těžké,
probodnu tvoje srdce
a budu podporovat
tvoje čisté emoce.
Čisté srdce!
Podívej se na obličeje těch z kapely!
Hádám, že pro něho všichni pracujou.
Musí je mlátit a nutit je hrát.
Vytvořil si kapelu násilím?
Co když je to ten masový vrah?
To se mi líbí!
Myslím, že o tom můžu napsat dobrý scénář.
- Super, natočíme film! - Tak jo, jdeme na to!
Můžeš přestat. Kamera jede.
- Pořád Muratu miluješ, co? - Miluju ho.
Když to říkáš.
Změníme název.
ŽIVOT JOE MURATY
Připraveni... Jedeme!
Raz, dva, raz, dva, tři, čtyři!
Já jsem čistý...
Tak mě radši čistým nazývej.
Hej!
- Radši pořádně cvičte! - Ano, pane!
Já jsem čistý...
Tak mě radši čistým nazývej.
Promiňte, něco vám upadlo.
Musí to být osud
mezi mnou a tebou...
- Promiňte, je to píseň, co jsem napsal. - Krásná.
Tak si zazpívejte se mnou.
- Musí to být osud... - Musí to být osud...
Hezký, zpíváte dobře.
Budu mít koncert.
Měla byste přijít. Tady je lístek.
- Vážně? - A kupte si taky moje CD.
Věř tomu, nebo ne, ale jsem u CIA.
Ale ne!
Tvé nádherné boty se rozvázaly.
S láskou je zavážu.
Miluju tě.
Já prostě nemůžu!
Střih!
Kde jsou moje scény? Už to točíme víc než měsíc.
Hádám, že jsi o tom s Mitsuko nemluvil.
Není to tak lehké. Je to film!
Máš ten záběr?
- To je Murata. - Cože?
- Haló? - Můžeš se mnou teď na hotel?
Určitě máš na to jiné ženy.
No tak, prostě přijď. Nebo zavolám Mitsuko.
Chci tu holku, nejsem si jistý.
Chci Mitsuko? Chci Taeko?
Která je moje holka?
Jen za mnou skoč.
- Fajn. - Tak se potkáme
tam jako obvykle za hodinu.
Běž si dnes promluvit s Mitsuko! Už nemůžu čekat.
- Fajn. Dostaneme se jí pod kůži. - Jo. Ať to někdo udělá.
Nemůžeme nechat Muratu, aby ji dostal.
Udržím ho stranou svým tělem.
Drahý Bože, modlím se, aby vše dobře dopadlo.
Jestli existuješ, zařiď, ať je všechno dobré.
Ať už shořím v plamenech,
nebo utonu na dně oceánu,
ničeho nelituji, dokud bude všechno dobré.
- Přejete si? - Omlouvám se, že rušíme.
- To jsme zas my. - Aha.
Vy jste ti filmaři.
- Je Mitsuko doma? - Ano, je.
Mitsuko?
Už je to dávno. Jak se máš?
Jayi.
Točíme film.
A chceme, abys v něm hrála.
Máme pro tebe důležitou roli.
Jsi jediná, kdo ji může zahrát.
A tak...
- Jayi, pojďme s Mitsuko jinam. - Co?
Já jsem masový vrah?
To je fakt vtipný příběh.
- Je to celé smyšlené. - A koho hraješ?
Ještě nemám roli.
Tak to bych mohl napsat zbytek příběhu.
Ale nejdřív se svlíkni.
Ty jsi fakt nejhorší.
To na mně miluješ.
Co je špatnýho na tom být nejhorší?
Chci tě, ty a já, oba
tě chceme.
To bolí!
Máš bolest ráda.
Znáš ještě někoho, kdo kouše tak silně?
- Ne. - Vidíš? A tohle chceš.
Nech mě být, úchyláku.
Zrychli a sundej si je.
- Ne. - Prostě je sundej.
- Řekla jsem ne! - Svlíkni se! No tak!
Takhle se chováš k Mitsuko?
Tak nějak.
Hovno, tak nějak!
Co dneska tak zlobíš?
Obvykle jsi tak hodná holka.
Pletu se?
Fajn! V tom případě zlobivá holka potřebuje trochu vychovat.
Dej mi vteřinku.
Čekal jsem to a přinesl jsem nějaké hračky.
Co třeba tahle?
Hej, zastřelím tě. Hej.
Zastřelím tě. Ruce vzhůru.
Ruce vzhůru! Pif!
Hej, zastřelím tě.
Možná, že jsem ten masový vrah na útěku.
Ne! Pif!
Pif!
No tak, reaguj nějak! Reaguj! Pif! No tak!
Jsi hrozná herečka! Pif! Fajn. Popojedeme.
Hej, bodnu tě.
Pif! Bodl jsem tě! Ha!
Pích! No tak!
Dobře.
A teď k věci, Taeko.
Dneska jsem přinesl něco výjimečného.
Tady, pořádně se podívej.
Ta dá!
Muratovy elektrické tyčky na míru.
Jen to musíš zapojit. Chviličku.
Díky tomu se budeš hned cítit příšerně.
Neboj.
- Jenom to trochu píchne. - Ne!
- To je dobrý, není to tak děsivý. - Ne!
A je to, je to!
Policie masového vraha stále nenašla.
Bylo hlášeno, že vražedná zbraň je pistole ukradená policistovi...
Víš, pravdou je...
Víme, čemu čelíš.
Jak to myslíš?
Přetváříme tvé strasti na film.
Je to o Joe Muratovi.
Shin bude hrát Muratu.
Víme, že to je špatný člověk.
- Víte něco o mně? - Nevíme o tobě nic.
Víme jen trochu o jeho minulost.
Víme o ženách, se kterými spal,
o ženě před tebou a pak o té před ní.
Víte, že s ním spím?
Není to špatný člověk.
Všechno to je moje chyba.
Nebuď směšná. Jsi čistá.
Ne, nejsem čistá.
Jsem mrcha. Jsem coura. Jsem nechutná ženská.
O čem to mluvíš?
Podívejte se na to!
Na to všechno!
Všechno to je moje chyba.
Podívejte, jak jsem nechutná.
Nechala jsem ho, aby mi vypálil své jméno cigaretou.
Mitsuko...
Mitsuko! Hej!
Nemáš to teď jednoduché.
On si tě nechce vzít.
- Jde po tvém majetku. - Ne! To není pravda!
Nerozumíte tomu!
- Ne, poslouchej! Poslouchej mě! - Nerozumíte!
Tvůj snoubenec...
je vrah.
„Vrah“?
Ano.
Vím to, protože ho hraju.
Jsem si tím jistý.
Pokud to je opravdu ten masový vrah na útěku...
TAEKO
Zrovna nemám čas.
Murata se s vámi všemi chce hned potkat.
Murata? Vydrž.
Murata se s námi chce potkat. Co uděláme?
- Pojďme. - Fakt?
Dobře, půjdeme. Kde se chce potkat?
V hospodě jménem „Nami“.
Řekni mu, že je s námi i Mitsuko. Zatím se měj.
Pojďme všichni společně.
Pojďme, Mitsuko.
- Naskoč. - Jedeme.
Jsem zvědavý, jaký je.
- Jdeme si pro tebe, Murato! - Murato!
S Mitsuko jsme zasnoubení, víte.
Nejsi zasnoubený i se sestrou Taeko?
- Jde ti o peníze, co? - Ano, šlo mi o peníze.
Tehdy jsem potřeboval peníze.
Teď děláš ze života peklo Mitsuko kvůli penězům.
Ne. Mám teď tolik peněz, že nevím, co s nimi.
Každopádně, napijme se. Přípitek.
Na zdraví! No tak, na zdraví!
A je to.
Slyšel jsem, že točíte o mně film jako o masovém vrahovi.
Musím uznat, že máte dost velkou představivost.
Vyhráli jste.
Shine, ty hraješ mě, že?
A slyšel jsem, že jste byli i na koncertě.
Ale víte, já nechci být zpěvák-skladatel.
Jako ty. Že, Jayi?
Děláš si, co chceš. Chlastáš, spíš s ženskejma...
Život je komedie. Pro mě to je jedna epická komedie.
A proto
občas dělám špatné věci.
Mám spoustu chyb,
ale to je lidské!
A co jizvy Mitsuko?
Ukázala jsem jim svoje jizvy, aby věděli, jak hloupá jsem.
Taeko, proč jim je neukážeš taky?
Co?
Tvoje tělo. No tak.
Nemáme na to celý den!
Zvedni ruce. Přesně tak. A je to.
Tak krásná. Dobře, otoč se. Vidíte? No a je to.
Taeko a já jsme zvrhlíci.
Je to vlastně sadomasochismus.
Mitsuko je taky zvrhlá. Tak jako já.
- Přesně tak. - Teď se napijeme.
Pijte. Dneska to je na mě.
Takže si opravdu vezmeš Mitsuko?
- Ano. - Jayi,
naprosto vážně si chci Mitsuko vzít.
Bude mojí ženou navždy.
Tak pojďte. Pijme. Pijte svoje pivo.
Až do dna, lidi. Do dna.
Ty taky, Mitsuko.
Vypij to!
Dobře. Musíš jen pořád pít moje sliny a moje semeno.
- Chápeš? - Ano!
- Líbí se ti to, couro? - Ano!
- Chceš ještě? - Prašť mě víc!
Zahraju ránu a pak...
polibek.
Myslíš to vážně? To je úžasné.
Jsou zpátky.
To byla dlouhá čůrpauza. Teď se posaďte a pijte.
Ten poslední příběh byl šílenej. Jayi, poslechni si to.
Kámo, je to neuvěřitelný.
Že? Měl bys to slyšet celý. Je to pravdivý příběh.
Vidíš, abych pravdu řekl, jsem vlastně zpěvák-skladatel.
Píšu písně anonymně pro známé kapely. To je pravda.
- Vážně? - To je úžasné.
Počkat.
Asi jsem napsal písničku pro kapelu jménem Bitch of Chicken.
Napsal jsem totiž stovky písniček.
Nebyla tu taková písnička?
„Pro tu, kterou miluji“?
- „Srdce a duše“. - Jo, to je ona.
A co tahle?
„Vánoce s tebou“.
Byly to sračky, jen abych zasunul.
Bylas tak naivní?
Byla jsem zaslepená láskou.
Ne jen tehdy. Pořád mě miluješ, co?
Řekni to. Řekni, že mě pořád miluješ.
Má ráda, když ji mlátím.
Ale vidíš, Shine, není to chyba Taeko.
Dřu na tom, abych své lži proměnil ve skutečnost.
Romeo.
Pojď ven.
Romeo!
Ukaž se mi!
Romeo!
Prosím!
Romeo!
Shine, nemáme šanci.
Ten chlap je monstrum.
A Mitsuko ho z celého srdce miluje.
Nemůžeme se do toho motat. Je to mezi nimi.
Máš pravdu.
Máme vášeň na to, abychom natočili film.
Ano, pojďme si pro hlavní cenu filmového festivalu Pia.
- A budeme režiséři. - Dobře.
Můžeme si říkat „Bratři Jay-Shin-Fukami“,
jako Bratři Coenovi.
To se mi líbí. Tak jo.
Ano.
Jděte do toho.
Jayi-Shine, můžu vám nějak pomoct?
Interní řád mojí společnosti zahrnují i produkci filmů.
Dejte mi vědět, jestli vám můžu pomoct.
Co se děje?
Vidět tak zapálené mladé, jako jste vy,
moje srdce prostě... Omlouvám se... Tolika věcí lituji.
Věřte tomu, nebo ne, ale mám v sobě proužek čisté vášně.
My víme.
Jayi-Shine, já ten film natočím s vámi.
- A vyhrajeme tu cenu společně. - Jo!
- Režisér! - Vy všichni chcete natočit film?
- Ano, chceme! - Ano, chceme!
Vidíte? Určitě to půjde.
Omlouvám se, ale nemůžu vám dát půjčku na takový film.
Vy to nechápete.
Natočíme film a bude to obrovský hit.
Budeme se topit v penězích.
- Ano! - Že, mládeži?
Ach, mládeži...
Proč musíte odcházet?
- Tohle je banka! - Proč zacházet tak daleko?
Věřte tomu, nebo ne, ale jsem režisér, tak jako Kurosawa a Oshima.
Střih!
- Nemůžete... - Drž hubu, kreténe!
Co máš za problém?
Shine-Jayi, jděte!
Do toho! Prašťte ho!
Jayi! Shine! Pojďme!
Já do toho jdu taky!
- Fukami, prašť ho! - Počkej chvíli.
Zavolejte policii!
- Haló? To je policie? - Kurva, pojďme. Vypadneme odsud.
No tak, hoši, jdeme. Pojďme!
Zatkněte je!
Sakra, Fukami.
Co to tam kurva bylo? Vůbec jsi nebyl násilný!
- Omlouvám se. - Omlouvám se, byla to moje chyba!
- Ne, byla to moje chyba! - Ne, moje!
- Omlouváme se! - Shine! Byl jsi dobrý!
- Děkuju! - Ty taky, Jayi!
- Děkuju! - Mitsuko! Blokuješ nás!
Taeko, dostaneš pusu.
- Omlouváme se! - Omlouváme se!
Dobře!
Tohle není dobrý.
Co myslíte?
Chápu, co se děje.
- Já taky. - Že?
O tom tu taky mluvíme. Pojďte sem.
Pojďme.
Kámo...
Nikdo z nás doteď nevěděl, že jeho společnost má problémy.
Mysleli jsme, že je bohatý.
Má tolik problémů, že mu ani banky nepůjčí.
Natáčení byla jen show.
Byla to jen výmluva, jak si půjčit peníze, protože nemohl dostat půjčku.
Nakonec ji stejně nedostal.
Byl na pokraji bankrotu a začal být zoufalý.
Ale nikdo mu už nevěří.
- Je po všem. - To byl zločin!
- Tohle není film. - Měli bychom odejít.
- Jestli chceš jít, běž si. - Ano.
- Teď máme šanci. - Ano. Pojďme.
- Ano. - Ještě není pozdě.
Promiň, ale končíme.
Ahoj.
- Ahoj. - Mějte se.
Přípitek na náš film.
- Na zdraví! - Na zdraví!
Hele, vypadá to, že párty začíná.
- Ano! - Bratři!
Podařilo se mi získat peníze z jiné banky.
- Tak si natáčejte, jak chcete. - Ano, pane!
Jsi fakt něco. Jsi nejlepší!
Není to vůbec studené.
Hej, Fukami. Co tak smutně?
- Omlouvám se. - Co? Máš se mnou problém?
Lidi mají čtyři emoce, víš.
Ty máš jen smutek.
Kde je tvoje radost, zloba a štěstí?
No tak, zkus to.
Radost, zloba a štěstí!
Radost, zloba a štěstí! Šup! Radost!
Řekl jsem, udělej to.
- Zloba! Umíš se zlobit? Zloba! - Zloba!
- Ukaž mi vztek! Co to kurva je? - Vztek.
Štěstí!
Je to to nejlehčí! Děláš si ze mě prdel?
Filmy jsou vážná věc, ty debile!
Ty malej zmrde!
Filmy jsou o emocích!
- No tak! - To bolí!
Myslíš, že filmy jsou vtip? Jayi, zahrajeme si takovou hru.
Vyber si barvu. Já si vezmu červenou. Belgie. Jsi žlutá.
- A je to! Jdeme na to! - Dobře!
Fukami.
To Romeo a Julie, ten scénář je geniální.
Murata? Šel ven s Mitsuko.
Promiň. Já už toho mám dost.
Co se děje, Fukami?
Odcházím.
Myslíš to vážně? Ty taky odejdeš?
Jayi.
To tebe jsem chtěl následovat.
Tvoje vášeň pro film mě sem dovedla.
Ale už ji tu nevidím.
Nech toho. Vím, že v tom nemůžeme pokračovat.
Tak s tím něco udělejme společně.
Slíbil jsem si, že už nebudu prohrávat.
Natočíme ten nejlepší film.
Hej!
- Hej, Fukami! - Jayi!
- Nech mě být! Pusť mě!
Pusť mě! Fukami!
- Nech mě za ním jít! - Určitě se vrátí!
Ten kokot!
Zatraceně!
Jayi, my to zvládneme. Vydrž!
- Jayi. - Sakra!
Pořád máš mě.
Víš, že tě miluju.
Já doufám, že to dítě dobře vyroste.
Tak roztomilý.
Vylez odtamtud hezky zdravé, slyšíš mě?
Hej. Nejsi ženatý?
- Machiko! - Dobrý. Pokračuj.
Ne, já ti to vysvětlím.
Miluju vás obě.
- Vás obě. - Vás obě.
- Miluju vás obě. - Miluju vás obě.
Miluju vás obě.
Dobrý. Stahujeme se...
Uhni, stojíš v cestě!
Nikdy jsem nebyl šťastnější.
Každý se cítí naživu. Natáčení jde dobře.
Ale Jay má depresi, co Fukami odešel.
Jayi, vydrž. Ty jsi režisér.
Chápu. Přestanu fňukat.
Těším se na zítra, Taeko.
Zítra je tvůj velký den, Taeko.
- Připijme si. Jayi, přines skleničky. - Ano, pane.
- Pomůžu. - V pohodě.
Budeme se zítra snažit, Taeko.
Nedokázaly jsme umřít, Mitsuko.
Jak to myslíš?
Taeko, vydrž.
Na, Taeko.
- Mitsuko. - Připijme si na náš film.
- Na zdraví! - Na zdraví!
- Na producenta, Muratu. Na zdraví! - Na zdraví!
Rozhodl jsem se psát si filmový deník.
Co tu proboha dělám?
Vybrala sis tuhle cestu.
Vybrala jsem si ji?
Nebo mi ji vybrali?
Osud...
je drsný.
Neházej to na osud. Vybrala sis to.
Střih! Taeko!
Proč pláčeš? Řekl jsem žádné slzy!
V téhle scéně žádné slzy! Soustřeď se!
- Mitsuko, dones jí vodu. - Ano, pane.
Je to v pořádku, režisére?
No, asi, teda...
- Taeko, sjedeme to znova. - Dobře.
Připravit... Start!
Mluvíš moc potichu! No tak, dej do toho srdce!
Udělám to, pojďme.
Připravit... Start!
Co tu proboha dělám?
Brzo jsem nerozeznal, kdo byl režisér,
ale ani na tom nezáleží, dokud točíme dobrý film.
Nebo mi ji vybrali?
Ale ne všechno šlo hladce.
Přišla špatná zpráva.
Manažer banky nás zažaloval
- za to, co se stalo v bance. - Hele, film je život sám.
Život je film a film je život.
Což znamená, že zločinci dělají zločinecké filmy
a musí být zločinci při natáčení, chápete?
- Ano, pane! - Ano!
Dobře! Takže od teď
budeme natáčet a žít jako uprchlíci!
To je tak super!
Musíme být taky uprchlíci?
Seš debil? Byli jste tam s námi, takže jste naši komplicové.
Jayi, musíš ukázat víc odhodlání. Potřebuješ trochu nabudit?
- Ne. - Mitsuko, přines je.
- Ano, pane! - Počkat. To jsem nechtěl.
- To jsem nemyslel. - Musíme ho potrestat, Shine.
Jayi, udělejme pro film vše, co musíme.
- Shine, já... - Jen poslechni Muratu a...
A... Začít!
- Tohle je šílený - Dostane lekci!
Ještě trochu víc! Trochu víc!
Trochu víc! A... Střih!
- Kurva! - Dobrá práce.
Jayi, pojďme na to!
- Ty to zvládneš, Jayi! - Že?
- Chápu. Omlouvám se. - Dobře.
Potřebuješ taky nabudit? Dobře, pojďme na to.
- Nabudit! No tak, Mitsuko! - Ne!
- A... Akce!
Pokračuj.
A střih!
Zlepšila ses. Dobře.
Pro boha živého.
- Jayi. - Ano?
Zítra natáčíme ve vile v Naganu.
Tak přestaň brečet.
Dobře.
ROMEO A JULIE
Z nějakého důvodu ten domek
má špičatou střechu.
Hele, jak přijedeme, musíme ukrást auto.
- Chápeš? - Ano, pane!
- Tamto. Pojďme! - Mitsuko!
- Otevři kufr. - Ano, pane.
Kufr.
Dobrý. Vlezte dovnitř. Dovnitř.
- Počkat, Jay tu není. - Co?
Jayi! Počkej! Někdo pro něj dojděte.
Jayi!
Co to děláš? Auto je tamhle.
Hej, Jayi. Co to děláš?
Potřebuju čůrat.
Potřebuješ čůrat? Běž na benzinku. Ano, tamhle.
- Hlídej ho. - Dobře.
- Musím taky. - Já taky půjdu.
Shine, tobě to nevadí?
Co?
Bude náš film v pořádku?
Je to vzrůšo, kámo! Líbí se mi to.
Nepřeháníme to trošku?
Jayi, ty plánuješ odejít?
Jsi taky uprchlík, to víš, ne?
Zklamal jsi mě.
Jsi slaboch.
No tak! Chci si rozumně promluvit!
Shine, tohle není film.
Říkal jsem, že dělat nelegální věci ve filmu je sranda,
ale dělat je ve skutečnosti je... No tak, Shine!
V čem je rozdíl? Je to to samé.
Filmy jsou sranda, ale dělat nelegální věci v realitě je ještě větší.
Plácáš nesmysly! Já jen miluju filmy, kámo!
Mám toho dost!
Jsi v pořádku?
Jsem v pohodě.
Cítím se teď tak naživu, víš.
Dokážeme to.
Ty a já, dotáhneme to do konce.
Dobře.
Placák.
Opravdovej.
Myslím, že čekám...
Muratovo dítě.
Co?
Budeme se snažit!
Těhotná, těhotná, jak krásný pocit.
Pospěš si.
Tohle je super.
Je to tu celkem pěkný.
- Vsadím se... - Říkal jsi něco, Jayi?
Ne.
No, tahle místa jsou snadná.
Bylo mi to dáno.
Pořád máš co říct?
Co by to tak mohlo být?
Myslíš, že jsem je někomu vyfoukl?
To není hezké. Ale je to o tom, jak to nazveš.
Předpokládám, že by se to tak dalo interpretovat.
Pojďme.
Výborně.
Jsi opravdu úžasný, pane Murato!
Jayi, věřil bys, že tady můžeme točit?
Jayi, proč neodpovídáš?
- Kde je koupelna? - Nahoře.
Kámo, bude v pohodě?
- Začneme točit. - Dobře.
- Jak to bude fungovat? - Prostě to musíme udělat.
Vůbec se nedržíme scénáře.
Tady je to perfektní. Připravte se. Říkal jsi něco, Jayi?
Jakou roli hraju?
Zaměstnance mojí společnosti.
Já už nejsem režisér, co?
Budižkničemu jako ty nemá na to být režisérem.
To bys musel umřít a být vzkříšen!
- Miluju filmy! - A?
Rád bych ve filmu umřel.
V tom případě se běž převléct.
Tady máš.
Tady máš, Taeko.
A...
Akce!
Musíme ho zabít.
- Zabijme ho společně. - Cože?
Chceš žít pořád na útěku?
Stojí nám v cestě.
Hej, co to děláš?
- Na filmovém festivalu Pia... - Vyhrajeme hlavní cenu.
Co to kurva, Shine!
Teď ho škrť!
- Opravdově! - Střih!
Silněji!
Pokračuj.
Opravdově!
Střih!
Víc!
Škrť ho!
Víc! Pořádně!
Nešetři ho! Zapomeň, že to je film!
Dobře, víc! Pokračuj!
Víc, Mitsuko!
A střih!
Dobře, to byla dobrá scéna. Že, Taeko? Hej, kde je Taeko?
- Utekla ven. - Co to sakra dělá?
Dobře, Mitsuko. Pomoz Jayovi vstát.
Je mrtvý.
Co?
Hej, Jayi.
Hej.
Jayi!
Do prdele, Mitsuko!
To ses nehlídala?
- Přivedu Taeko zpátky. - Dobře.
- Mitsuko! - Omlouvám se!
Cos to udělala?
Už teď jsme uprchlíci. Co budeme dělat?
Hej, Mitsuko!
Taeko!
- Co to děláš? - Dost! Pusť mě!
- Dej mi tu kameru! - Nech mě být!
- Dost! Pusť! - Máme problém!
- Dost! - Hej! Vstávej!
- Pusť mě! - Pojďme zpátky dovnitř!
- Dost! - Řekl jsem, pojďme dovnitř!
Nemám na výběr.
Musíme se ho společně zbavit.
Asi ho budeme muset rozřezat.
Udělejte to tady. Nejdřív ho zbavte krve.
Podřízněte ho a nechte vykrvácet.
Pak vezměte ty rozřezané části a uvařte je.
A po hodinách vaření to měkké maso a vnitřnosti vytáhněte
a rozmixujte je.
Po tom, co rozdrtíte kosti a zuby, smíchejte je s miso a udělejte kuličky.
Pak je zabalte do asi tak deseti nádob na sušenky.
Jasný?
Ptal jsem se, jestli je to jasný!
- Tak to udělejte! - Ano, pane.
Mitsuko, dej se dohromady!
Chytni ho za nohy. Ty taky.
Musíš to udělat. Rychle.
Dobře, tahle strana je připravená. Pojďme na to, Shine.
- Ano, pane. - Teď vezmi pilu.
Na, vezmi si pilu. Ty taky, Mitsuko. Musíš řezat.
Dobře, hodně štěstí.
Sbohem, Jayi.
Jak děsivé.
Taeko.
Co to děláš?
Viděla jsi Romea?
Nic to není.
Tady.
Hej! Nech toho!
Hej!
Fakt, je to studený!
Hej!
- Hej, kde je Taeko? - Utekla.
- „Utekla“? - Taeko?
Řekla, že už to nezvládá.
Neboj, varoval jsem ji.
- Nikomu nic neřekne. - Aha.
Tak pojedeme zpátky do Tokia. Shine, vezmi naše kufry.
- Ano, pane. - Mitsuko, jdeme.
Musíme dát točit.
Začátek musí mít konec. Kostky byly vrženy. Už nemůžeme vycouvat.
Musíme ten film dál točit.
- Chápeš? - Ano, pane.
Zbývá nám poslední místo natáčení.
Jsem unavený. Byla to dlouhá schůze.
- Poslyš, drahý. - Co?
Pan Murata je tu.
Co?
Takže potřebuju, abyste s tím něco udělal.
Věřte tomu, nebo ne, já nejsem hrozný člověk.
Mluvím tu s vámi, protože ji nechci opustit.
Nebo opustíte vaši dceru vy?
Vím, že jste dost hrdý.
Slyšel jsem, že i když se Mitsuko pokusila o sebevraždu,
řekl jste, aby sanitky nehoukaly, aby to nepřitáhlo pozornost.
Jste úctyhodný muž. Přesně proto jsem za vámi přišel.
Azumi, donesla bys mi pivo?
Pivo?
- Hned mi dones pivo! - Ano, pane! Omlouvám se!
Chci vám sakra pomoct! Myslíte, že tu chci být?
Mám snad jít na policii a říct jim o všem, co vaše dcera udělala?
Ne, to by bylo moc kruté. Proto tu jsem, i když nerad.
- Rozumíte? - Ano.
Vážně?
- Napijte se, mistře. - Pijte.
Hej, no tak, to je dobré. Napijme se.
A uklidněme se.
Prosím.
Jsem si jistý, že jste v šoku. Z vaší dcery je najednou vražedkyně.
Jak ta holka mohla něco takového provést?
Určitě jste nepříčetný.
Ale teď můžete udělat jen jedno.
Vyberte si, jestli svou dceru opustíte, nebo ji jako rodiče ochráníte.
Odpověď znáte, že? Tak se napijme, no tak. Šup.
Rozřezala tělo a zbavila se ho!
A proto, když budete mlčet, bude všechno v pořádku.
Každopádně prozatím
tu můžeme zůstat, že?
- Nevadí to, ne? - Ona...
Opravdu ho zabila?
Mám i důkaz.
Přeci jen byli všichni přátelé.
Opravdu mě děsí,
že lidem jako vám záleží jen na vaší veřejné pověsti.
Je mi z toho na blití!
Opravdu vám tolik záleží na vaší image, profesore?
Přestanete už brečet?
Hej, Azumi, dones víc piva. Řekl jsem pivo.
- Můžete vypít tohle. Nate, pijte. - Omlouvám se.
- Pijte, no tak. Sakra, pijte. - Ano.
- Dobrý, lokněte si. - Propána!
Opijte se a na vše zapomeňte.
Pak můžete začít znovu.
My vlastně natáčíme film.
Měli byste se účastnit.
Předpokládám, že máte nějaké úspory,
takže můžete být výkonný producent.
To je vynikající nápad. Zaplatíte náklady!
Povídám, peníze! Film je život, víte.
Jako lidé jsme živé bytosti.
Jsme naživu, každičký z nás.
Zpívejte. Neznáte to? Vsadím se, že ano.
- Sakra, zpívejte. - Už dost!
Řekl jsem, zpívejte! Zpívejte!
- Už dost, prosím. - Dobře, jen pijme.
Vypijte to. Do dna. No tak, vypijte to!
- Až do dna. - Tak jo.
- Vypijte to! - Ano, piju to.
- Dost, drahý... - To je ono.
- A teď zpívejte. Povídám, zpívejte! - Prosím, ne.
- Zpívej, sráči! - Prosím, přestaňte.
- No tak, zpívej. Zpívej. - Prosím, už dost.
Zpívej! Postav se!
- Tak jo. Pojďme. - Jsme...
Jsme naživu, každičký z nás.
A můžeme být smutní, protože jsme živí.
- Jsme naživu, každičký z nás. - Přestaň!
- A můžeme být smutní, protože jsme živí. - Ano, dohodli jsme se. Můžeš přijít.
- Mitsuko! - Mitsuko?
- Dobře, chyť ho. - Ano, pane.
- Tak jo. Dej mu šok. - Ne, počkej!
- Nedělej to! - Počkej!
- Mitsuko! - Vy jste svou dceru netrestali.
- Ano, pane! - Připravit... Teď!
Miláčku! Mitsuko, co to děláš! Hej!
Dobře. Teď Azumi. Připravit...
Teď!
Dobře. To je dobrý.
A střih!
Tak začal náš podivný společný život.
První den jsme vyhodili všechno nóbl oblečení rodičů Mitsuko.
- O týden později... - Jsem doma!
...přijela její mladší sestra Ami domů ze školy na prázdniny.
- Jak to jde s filmem? - Úplně skvěle.
- Pořád skvěle líbáš. - To i ty.
Jestli nás táta najde, bude se zlobit.
Neboj, mámu a tátu už jsem zkrotil.
Teď má tvůj táta větší srdce.
- Vážně? - Ano, pojď se mnou.
- Podívej se na ně! - Hej!
Ami!
- Není to skvělé? - Úžasné!
- Co to má být? - Tak jo, mamko, taťko, tančete!
Vnutili jsme jim punkové outfity Taeko.
Vždycky jsem chtěla takovou rodinu.
Konečně se rodiče Mitsuko objevili ve filmu.
Jsem kurva dobrej!
Jsem mrcha! Moc mladá na smrt!
A střih!
- To bude úžasnej film! - Že? Hlavní cena nás čeká!
A teď pijte víc. Čím víc vypijete, tím lépe se vám bude přemýšlet!
- Tati. - Ano.
- Shigeru! - Ano?
Máš nějaké dobré zdroje peněz?
Máš? Nám už došly.
Chcete dokončit film, ne?
- Ne? - Ano.
- Máte příbuzné a tak, že? - Ano.
Všechny je přiveďte. Zavolejte je!
Zavolejte je.
Kurva co? Kde je váš duch?
Jsi pankáč, ne?
- Jsem. - Jestli opravdu jsi,
- musí se ti líbit nemít budoucnost! - Ano, pane.
Řekni to.
Žádná budoucnost!
Žádná budoucnost.
- Řekni to opravdověji. - Žádná budoucnost.
- Žádná budoucnost! - Žádná budoucnost!
Tak, dobře.
Já tu se Shigeru píšu novou knihu
a brzo ji vydají v Hollywoodu.
Jak můžu pomoct?
No, zároveň s knihou i natáčíme film.
Tohle je jeden z mým novějších filmů.
Tohle je známý film.
Víte, už jsme do toho filmu investovali dvě miliardy jenů.
- Dvě miliardy? - Ano.
Víte, kolik ten film vydělal?
Padesát miliard.
Padesát miliard jenů.
Zaplatili jsme investorům dle výší jejich příspěvků.
Ti, co investovali 50 milionů, dostali asi... 1,6 miliardy.
Dostali 1,6 miliardy jenů?
Ano.
Shigeru, je to pravda?
Ano. Věřím, že jsou důvěryhodní.
Tys investoval?
Já do posledního filmu investoval asi 50 milionů
a celkem jsem si vydělal.
- Že? - Aha.
Jestli odmítnete...
Samozřejmě, že hned investoval.
Mitsuko.
Jak se cítíš?
Nemůžu být potichu.
Mitsuko!
- Co sakra? - To je Mitsuko.
Mitsuko.
Co to děláš?
Děsíš mě.
Všichni vstávat! Světla!
Ano...
Dáme jí šok hned teď.
- Dobře. - Shigeru!
Netrestal jsi svou dceru!
Ano, pane.
- Uděláš to ty. - Ano, pane.
Mitsuko.
- Mitsuko. - Tak do toho. Dej jí šok.
- Udělej to, Shigeru. - Ano, pane.
Dobře!
Ty parchante!
Hej! Není to zapnuté!
Co?
Hej.
Jak mi to vysvětlíš?
Hej, Mitsuko! Tys to hrála?
Takže za to můžete všichni.
Elektřina pro všechny!
Jeden po druhém, každý dostával šoky.
Pokračovalo to až do rána.
Den po dni to bylo jen natáčení a šoky.
- Tak jo, na zdraví! - Na zdraví!
- Na zdraví!
V noci jsme nakonec hodiny pili. Bylo to šílené.
Pili jsme a pili, pili jsme a pili, a pak jsme pili ještě víc.
A pořád jsme natáčeli.
Jednoho dne Mitsuko konečně přeskočilo.
Co to kurva! Co to děláš?
- Mitsuko! Co to děláš? - Mitsuko.
Potom už byla Mitsuko na obtíž.
A tak jsme se rozhodli natočit scénu se smrtí Mitsuko zítra.
Řekni, co se zítra doopravdy při natáčení stane?
Máš obavy?
Osobně mi to je jedno.
Jak děsivé.
Já...
chci si jít najít oblečení,
které budu mít, až umřu.
Chce si jít najít oblečení pro svou scénu, kde umře.
- Dávej na ni pozor, Ami. - Dobře.
Jdeš moc rychle, mrcho. Zpomal.
Murata mi dal za úkol tě hlídat. Není to úžasné?
Jsi k ničemu.
Taky myslí, že jsem dobrá herečka.
Jak krásný pohled.
Není to moc krásný.
Cítím se celkem dobře.
Ale hovno dobře.
Hej!
Mitsuko, vrať se sem!
Stůj!
Otevřete!
Prosím, jeďte!
- Hej, co to děláš! Přestaň! - Někdo!
- Pomoc! - Nech toho!
- Rychle, jeďte! - Hej, ty kurvo!
- Rychle, jeďte! - Jak se opovažuješ!
Ne!
Miluješ elektřinu?
Řekni: „Miluju elektřinu!“
Řekni to!
Miluju elektřinu.
- Tak jo, dobře. Jdeme na to. - Ano, pane.
Připravit... Teď.
To Mitsuko vážně poškodilo a pak musela do nemocnice.
Přišla o Muratovo dítě.
Masový vrah, který terorizuje regiony Kanto a Koshinetsu
již tři měsíce, ještě nebyl nalezen.
Pistole ukradená policistovi byla použita u všech vražd
a ty byly pravděpodobně spáchány tím samým vrahem.
Vy musíte být její sestra.
Bohužel potratila,
ale krom toho...
Ano, co je to?
Má modřiny po celém těle.
A na nohou a rukou má popáleniny.
Jsou to znaky elektrických šoků.
Nebylo na ní v poslední době něco divného?
Ne. O ničem nevím.
Je to jen osobní doporučení,
ale asi byste měla jít na policii.
- Proč? - Vypadá to, že ji někdo týrá.
- To není pravda. - Pak tam zavolám já.
Počkat, dejte mi chvíli, jen si promluvím s rodinou.
Máme problém.
- Co se děje? - Podezírají nás.
Doktor chce volat policii kvůli jizvám Mitsuko.
To bude dobrý.
Tudy?
Miluju tě, Mitsuko.
Jak se to mohlo stát?
Přestaň být tak hloupá!
Copak jsem ti neslíbil, že tě budu vždycky chránit?
Mitsuko!
Pane Murato.
Díky za těch 50 jenů.
Ano.
Vždycky si sama ubližovala
a to se prostě nezmění.
Nenapadlo mě, že to zajde tak daleko.
Kdykoli jsem byl poblíž,
zdála se mi normální, tak jsem si nevšiml.
Od teď na ni prosím dávejte pozor.
Bude v pořádku?
Bude.
To mám radost...
Moc vám děkuju.
Je pryč.
Aha.
Hej! Shigeru! Kde jsi?
Jsem tady, Zenjiro.
Co to je za oblečení? A hlavně...
Co to sakra je? Prošel jsem si to.
Tvoje společnost s tím nemá nic společného!
Vrať mi moje peníze!
Moc mladý na smrt!
Co to říkáš?
Zbláznili jste se? Vraťte mi peníze!
Přestaň, prosím. Stačí.
- Vrať mi moje peníze, ty parchante! - Nech mě být!
Vzpamatuj se! Co to do tebe vjelo?
Co se to sakra stalo?
Na univerzitě říkali, že sis vzal volno. Co se stalo?
Všechno je...
Žádná budoucnost!
Přestaň! Prosím, přestaň! Poslouchej! Poslouchej mě.
Ta holka někoho zabila.
Co to říkáš? Zbláznila ses?
Je to pravda.
Nemáme tvoje peníze.
On zmizel se všemi penězi!
Nic nezbylo!
- Prašť mě! - Co?
Tvoje zkurvený peníze jsou pryč!
Ami?
Když se nad tím zamyslím,
já jsem ta nejhorší, že?
Měla bych jít domů.
Je moc brzo na to, aby tě propustili.
- Nedělej potíže. - Já půjdu.
Říkala jsem nedělej potíže.
Způsobila jsem potíže mámě a tátovi.
Do háje s nimi.
Co se stalo s mými 50 jeny?
Co?
Řekni,
půjdeš se podívat ke mně do pokoje a najdeš mých 50 jenů?
Přestaň s těmi nesmysly!
Nemůžu bez nich žít.
Nic není v pořádku.
Dokud je mám...
Fajn.
Na.
Našla jsi je?
Ano, našla jsem je.
- Kde byly? - Dole ve skříni.
Mám takovou radost.
Sbohem.
Co?
Jsem doma.
Co? Kde jsou všichni?
Hej!
Bylo to těžké, ale zvládl jsem to až sem.
- Aha. - Asi to příště zkusím líp uvařit.
- Jsem zpátky. - Hej.
Taky jsme byli překvapení.
Postaral jsem se o Zenjira,
tak se prosím postarej o své rodiče, Ami.
- Co? - Nic to není. Jen je rozřež.
Promiň, že tě do toho nutím. Bože, je to nechutné.
Sakra.
„Oddávám se mystickému zákonu lotosové sútry.“
Co?
Co se stalo?
Jak to myslíš?
Mami, jsi mrtvá.
Proč je mrtvý?
Jak to mám vědět?
Nepamatuješ si to?
Nejsem si jistá...
Ami, co to děláš? Ami!
Tvůj otec se bude zlobit! Víš, jak je přísný!
Jsem tvoje matka!
Řekni, že mě máš ráda...
Jen jednou. Prosím.
Mám tě ráda, Ami.
To bolí, Ami.
Zabij mě, jestli musíš.
Je to jen bolest.
Dej do toho všechno!
Co se děje?
Pomůžu ti.
Skončeme to.
ZÁVĚR
Hej.
Co tak zamračená?
Mitsuko bude mít starosti.
No tak. Vystup. Pojď sem.
Neudělala jsi nic špatného. Chápeš?
Chápeš?
Rozumíš tomu?
- Odpověz. - Ano.
- Hlasitěji. - Ano!
Mitsuko! Díky za všechno, pane.
Vítej zpátky.
Opatrně, nastup.
Co takhle piknik, abychom oslavili, že Mitsuko propustili?
Měsíční svit v bílém lese...
Ami.
- Ano? - Mají se máma s tátou dobře?
Nevím. Neptej se mě.
Jsou v pohodě. Jak jen to jde.
Jak jen to jde.
Ami.
Poblíž je jezero, kam jsme s mámou a tátou jezdily.
Pamatuješ si to?
Nepamatuju.
- Pane Murato. - Ano?
Tady se chci vdávat.
Co? Jasně.
Hezké. Uděláme to.
Dobrý nápad, Mitsuko.
- Tahle oblast je hezká, že? - Asi jo.
Na natáčení?
Jasně. Na natáčení.
Není to tu pěkné, Mitsuko?
Je tu nádherně.
Měsíční svit v bílém lese...
Na všech těch stromech
líhnou se cikády...
Mitsuko.
Přemýšlíme, že tě zabijeme.
Napadlo nás, že to pochopíš.
Od chvíle, co jsme se poznali, jsem tě chtěl zabít.
Promiň.
- Pane Murato. - Ano?
Jsem ráda, že jsme se poznali.
Díky.
Tak ji zabijme.
Je nádherné umřít v tak krásný den, jako je dnes.
Vskutku nádherné.
Nechceš přestat být trapná?
Fajn.
Napadlo mě, že se to stane, tak jsem napsala esej.
Můžu ji nejdřív přečíst?
Počkat, co? Cože?
Tady to je.
„Já, Mitsuko Ozawa,
jsem mnohem horší, než vy všichni.
Ami, říkala jsem ti to v nemocnici, ne?
Že jsem ta nejhorší ze všech.“
Jsem ta nejhorší ze všech, ne?
„Nejdřív se musím omluvit panu Muratovi.
Nikdy jsem tě vlastně nemilovala.“
Cože?
„Věděla jsem, že jsi podvodník už od prvního telefonátu.“
- Haló? - Mitsuko?
Jsem Joe Murata.
„Za normálních okolností bych se s tebou nesetkala.
Ale to odpoledne
mě přišla navštívit má bývalá spolužačka, Taeko.
Přivedla s sebou partu idiotů a řekla mi...“
Ty ani nežiješ.
Udělej jizvu a posuň se dál!
Mitsuko, musíš udělat jizvu a posunout se dál!
„Byla jsem hrozně ublížená.
Slyšet to od té prachsprosté Taeko,
- bylo mi z toho až na blití.“ - Vrátíme se později.
„Vždycky jsem Taeko nenáviděla.
Když jsme byly na střední,
vždycky jsem věděla,
že za mými zády líbala Romea
a že můj Romeo byl až po uši zamilovaný do Taeko.
- Proto jsem je oba nesnášela.“ - Je Mitsuko doma?
„Takže když Romeo zemřel při nehodě, ulevilo se mi.
Došlo mi, že Romeo a Taeko už se nemůžou milovat.
Můj Romeo
byl od té strašné ženské oddělen a odešel do nebe.
Pak byl Romeo můj.
Můj nástroj masturbace.
Shine, hádám, že jsi Taeko zabil.
Když jsem to vycítila,
bylo to očistné.
Jsem ti vděčná.“
Ona se dívá.
To ti patří, ty zkurvená Taeko!
„Taeko, když jsi byla s Romeem ve třídě,
lhala jsi mi a řekla, že si masírujete nohy.“
Masáž nohou?
Ne, hlupáčku.
„Vždycky tě budu nenávidět.“
- Jsem shnilá ryba. - Co?
„A nenáviděla jsem i Romea.
Nenáviděla jsem ho, že mi tak lhal.
Když Romeo umřel a stal se mým,
moje nenávist k němu se vytratila.
Potom, co Romeo zemřel,
začal mě milovat.
Zjevoval se mi a pořád mě miloval.
A Shine...
Ty tu pravdu o mně víš asi od začátku.
Řekl jsi, že jsem ještě asi neměla kluka, že?“
Myslím, že nikdy neměla kluka.
„To mi přišlo vtipné,
tak jsem předstírala, že jsem panna.
Já a panna? K popukání.
Byla jsem děvka už na střední.
Spala jsem s přítelem Manami...“
To je můj přítel.
„Spala jsem s Aminým mrd kámošem, Kenjim.“
Kdo je to? Bratranec?
„Je to směšné!
Proč mají muži tak rádi panny?
Když mi bylo 16,
zahodila jsem své bezcenné panenství.
A teď,
proč jsem to všechno udělala?
Shine...
Vycítila jsem, že jsi vrah, už na začátku.
A
chtěla jsem, abys mě zabil.
Ale nechtěla jsem umřít první.
Chtěla jsem vidět tu mrchu Taeko a idiota Jaye,
mého sprostého tátu,
- lajdácky narcistickou mámu...“ - Omlouvám se za všechno.
„...a tu couru Ami umřít první.“
O čem to meleš?
Asi se zbláznila!
Zabij Ami první.
- Hej! - Ami, dobře se na svou sestru podívej.
- Co? - Udělej to.
Vidím ji.
Nikdy ses nepodívala na srdce své sestry.
Mitsuko, rozluč se se svou sestrou.
Mám tě ráda, Ami...
- Nemám! - Co to sakra!
Opravdu, Ami...
Měla jsem tě odmalička ráda...
Neměla! Ty blbko!
Hej! Mitsuko!
Myslíš to všechno vážně?
„Od začátku jsem chtěla umřít.
Ale nechtěla jsem se zabít sama.
Byla jsem jediná, co přežila.
Romeo mě zachránil.“
Pojď sem.
„Tajně jsem plivala léky.
Nebyla jsem ospalá, ale byla jsem vděčná za Romea.
Myslela jsem, že i Taeko umřela.
Když jsem viděla Taeko,
jak se svíjí bolestí na důlku, který na autě udělala,
myslela jsem, že si to zaslouží. Ale byla naživu.
Nemohla jsem to vystát.
Když mě požádala, abych s ní
- znova hrála v divadle...“ - Pojďme spolu znova hrát.
„...chtěla jsem ji mrtvou.“
Pane Murato, pomoc!
Řekni jí něco. Ta květinka brzo zvadne.
Ami, je mi to líto.
Víš, já...
už mi nejsi k ničemu.
No, to je dokonalé.
Tímhle jí můžeš dodělat.
Co to sakra, Shine?
Ty mi tu budeš rozkazovat?
Jsi zbabělec, co nikdy nic neudělal sám.
Udělej to!
Dělej, Murato!
Dělej, ty béčkovej trapnej herci.
Vezmi si to!
- Udělám to! - Tak dělej.
Nestřílej mě, pane Murato!
Pospěš a zastřel ji.
Počkat!
Jsem v pohodě.
Jsem v pohodě, vidíš?
Jsem v pohodě.
Už jsem se zvedla, pane Murato.
Pořád žiju.
- Ano... - Že?
Budeme se zase milovat.
Ano...
Co ten pohled?
Ano...
Miluju tě, pane Murato.
Vrať mi to.
Pohyb.
Hej, dávej bacha!
Jsi k ničemu, ty postarší pankáči.
Měl bys tu taky umřít.
Chceš vědět, kdo jsem?
Jsem ten masový vrah, co je ve zprávách.
Jsem volnomyšlenkář, dělám si, co chci.
Na druhou stranu, ty.
Ty jsi zločinec, co si nikdy neušpiní ruce.
Bude mě bavit...
tě k smrti umučit.
Hej, Mitsuko?
Ty jsi zas živá?
Dělej a zabij mě.
Můžu se tě před smrtí na něco zeptat?
Co, ty všiváku?
Milovalas mě, i kdyby jen trošku?
„Trošku“?
Ano, trošku.
Možná jsem tě trošku milovala.
To je skvělé.
Já tě taky trošku miloval.
Trošku.
Ano.
Trošku.
No, to rád slyším.
Díky, cítím se líp.
Dobře, Shine, můžeš ji zabít.
Už je mrtvá?
- Myslím, že je. - Aha.
Co si o ní myslíš?
Její srdce není zas až tak čisté.
Vůbec ne.
Není tam ani za mák čistoty.
Já jsem čistší, nemyslíš?
Čisté srdce!
- Možná trochu. - Že? Cítil jsi mou čistotu?
- To teda jo. - Že jo?
Tak co mám dělat?
- Umřít? Nebo možná... - Měl bys umřít.
Aha. Já umřu?
Měl bys umřít.
Ale no tak, ne tady. Ne s nimi.
A co tamhle? Je to pěkný, ne?
Ano, možná tamhle.
Tady se mi líbí víc.
Líbí se mi velký strom. Ano, tenhle velký strom.
- Ano. Tenhle strom. Běhej okolo a... - Hej!
- To bolí! - Ty sračko!
- Ty blbá sračko! - Hej, Murato!
- Chyť si mě, debile! Debile! - Hej!
Myslel sis, že tě nechám mě zastřelit? Debile!
Ty pitomej masovej vrahu!
Murato!
Zabiju tě, jak tě příště uvidím!
Debile!
- Jste v pořádku? - Omlouvám se,
ale moje auto nefunguje a nedaří se mi nikam dovolat.
Opravdu? Mohl bych vás svézt na benzinku.
- Nastupte si. - Můžu? Děkuju.
- Mám takovou radost. - Naskočte si.
- Zachránil jste mě. - A jedeme.
Jistě, že jsem lhal.
ROMEO A JULIE
Taeko, Mitsuko, je to Romeo a Julie!
Hej, lidi!
- Co se děje? - Vylekalas nás.
Našla jsem hru pro náš školní festival!
Romeo a Julie?
Mitsuko bude hrát Julii a já budu hrát Romea.
A Taeko to může režírovat!
Hej!
Promiňte, ztratil jsem se. Nevzala byste mě k dálnici?
- Jistě. - Děkuji.
Kam jedete?
Do pekla.
Hej.
Hej. Hej, kam to jdeš?
SÉRIE VRAŽD, KTERÁ INSPIROVALA TENTO FILM, SE VYJEVILA V ROCE 2002.
PACHATELÉ BYLI ZATČENI A JEDEN POZDĚJI ODSOUZEN K SMRTI.
V SOUČASNOSTI JSOU VE VĚZENÍ.
Taeko!
Mitsuko!
Eiko!
Mitsuko!
Eiko!
Taeko!